EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Kan du bekrefte at det er et nytt prestedrap?
To menn ble revet i stykker, men ikke fader Ambrose.
Hjertet hans var skåret ut.
Bare Hervey er syk nok til å tenke ut dette.
Jeg er Augusta Ada Byron.
Jeg kan trenge deg til en kjole.
Frederick, la meg introdusere Mrs. Rose.
- Takk for at du kom. - Du kunne få seng og mat her.
Med alt dette pratet om djevelen i Pye Street,
- vil jeg helst ha noen her. - "Dekanen i Westminster
kunngjør planlagt evakuering av Pye Street-området
etter frykt for den offentlige sikkerhet og pesten."
Hvorfor har Gud forlatt oss?
Hjorden min er her
i kirkens vugge,
under Guds åsyn.
Men hver dag vandrer de lenger inn i dødens dal.
Det er hennes tredje døde barn på tre dager,
og søsteren følger snart.
Pye Street er forbannet.
Det er ikke overtro.
Hvorfor det røde båndet?
Hvis de etterlatte får råd til en vigslet begravelse,
vet de hvilken kropp det er.
FRANKENSTEIN PRESENTERT AV MRS. WILD OG PENNYFORESTILLINGEN
Erkediakonens krypt var full av konstabler i dag morges.
Du har fortsatt ikke sagt hva du ville der.
Du er like forrevet og stengt som disse.
Pye Street tømmes raskt.
Pesten skremmer dem bort.
Greit. Skynd deg.
Kom igjen.
Billy Oates.
En venn?
FRANKENSTEIN PRESENTERT AV MRS. WILD OG PENNYFORESTILLINGEN
Noen bandt ikke hesten.
Hvem? Og ikke skyld på Thomas.
Thomas får skylden for alt.
Hei, Thomas!
Thomas!
Vi vil at de skal være redde for deg, husker du?
Du har ikke sett en svart hest gå løs, har du?
Med en hvit sokk?
Det går bra, Mrs. Wild.
Hva vil du?
- Hvor er Hervey? - Hei!
Hva tror du dette er mot halsen din?
- En skje? - Rolig.
Han er trøbbel, Mrs. Wild.
Og dessuten en død mann.
Da må han ha noe viktig å si.
La oss snakke som gentlemen.
Hvor er han?
Jeg har ikke sett Hervey, Mrs. Wild.
Du dekket for ham.
Du kunne ha reddet Flora.
Det er drøyt sagt.
Jeg gav henne mat og holdt henne ren.
Jeg passet på henne på min måte.
Du skar halsen over på henne, hva?
Jeg drepte henne ikke.
- Er du sikker? - Hervey la skylden på meg.
Du løy til meg om ham.
Du gav meg gal mann.
Og jeg fikk deg deportert.
Jo, men jeg kom meg vekk, ikke sant?
Det gjør jeg alltid. Jeg så litt hav.
Hva? Tror du jeg lyver?
Jeg er en London-landkrabbe,
så jeg kom hjem.
Poenget er at jeg ikke har sett snurten av Hervey,
verken før eller siden.
Noen har forsynt ham med menneskehjerter.
Drepte prester.
Du forsynte ham en gang, ikke sant?
Jeg er artist nå.
Uansett må du fortelle meg knepet ditt.
Å slippe unna renneløkken.
Jeg kan få bruk for det selv en dag.
Kom!
Mrs. Wilds pennyforestilling!
Er moren din hjemme?
Mrs. Flynn?
Hvis du ser etter betalingen, har du kommet forgjeves.
Jeg har ingenting igjen.
Dette er til dine barns begravelse.
En ordentlig en.
Det begynner i hendene.
Jeg vil heller ha din hjelp.
Ja.
Vet du hvordan barna ble syke?
De sier at det er luften.
De gav oss et valg. Frys i hjel uten tak over hodet
eller hold pusten.
Uansett hvorfor, vil ingen komme og redde oss.
Det er Guds vilje.
Elsie, hjelp mamma!
Når tiden kommer, vær så snill,
legg oss sammen.
Elsie!
Takk for at du ventet.
Dekanen sender sine dypeste beklagelser.
Du har nok hørt om de forferdelige drapene på våre brødre.
- Jeg kjenner til dem. - Da vil du forstå at
når det gjelder diskusjonen om de nye kirkegårdene,
må dekanen konsentrere seg om å bevare de levendes interesser,
snarere enn de dødes.
- Enhver melding du har... - Informer da dekanen
om at de døde dreper de levende
med forpestet luft fra overfylte gravsteder.
Og at mine nye kirkegårder vil bli bygd,
om dekanen liker det eller ikke.
Prøver dekanen virkelig å hindre sørgende familier
fra å få en ordentlig kristen begravelse
bare fordi han vil tape begravelseshonorarene
som om dette er en forretningsvirksomhet,
- og kirken er skapt for å tjene penger? - Forhåpentligvis ikke.
Da må han slutte å hindre kongens samtykke
i vigslingen av de nye gravplassene.
Da ville kanskje, sir Robert,
denne samtalen føles mer relevant
etter at du er gjenvalgt,
og selvsagt, har vunnet.
Om Gud vil.
Mr. Renquist, uansett hvor jeg sitter i underhuset,
er jeg landets største reformator.
Så fortell dekanen at med deres fulle kirkegårder,
og geistlige som blir slukt rett for nesen på dere,
er det ikke djevelen dere bør frykte.
Det er meg.
Helvete heller!
Å herregud!
Han har gjort det igjen! Et lik til! Et drap til!
Helvete heller.
Sir, et nytt drap.
- Hvor? - Pye Street! En gate unna.
Mengden samler seg raskt, sir. Sognevakten kommer snart.
Løp, da!
Stopp, jeg trenger din hjelp.
Jeg må få liket til Westminster politistasjon
før sognevakten tar ham. Kom igjen.
Åpne den.
Vi må dra!
Nightingale!
Vi vet hva du gjør. Det er ulovlig!
Ta det opp med innenriksministeren.
Pokker ta deg!
Enda et drap!
Hvis du fortsatt mistenker galningen fra Bethlem,
hvor vanskelig er det å finne ham?
Jeg blir mindre og mindre sikker på at det er ham.
Den som gjør det, gjør narr av politistyrken!
Noe dekanen og sognevakten vil fryde seg over å utnytte.
Med all respekt, sir, sognepolitiet hindrer oss allerede,
de undersøker selv
og lar oss ikke komme i nærheten av likene.
Hva kan vi gjøre?
Vis litt initiativ, mann!
Gå unna! Alle, unna!
Sir Robert.
Politibetjent.
Jeg tok meg den frihet å ta med pastor Eastmans kropp
for å komme sognevakten i forkjøpet.
Jeg håper det er lovlig.
Forfrem ham.
Hent rettslegen!
Pastor Eastman. Død!
Hvem ville gjøre noe sånt?
Noen som ikke frykter Gud, kanskje.
Jeg holdt preken etter preken, full som en alke.
Til slutt lot dekanen av Westminster meg seile min egen sjø,
ikke på grunn av mitt råtne indre,
men fordi jeg holdt stø kurs.
Jeg våget å kritisere dekanen
for all hans egoisme og grådighet.
Jeg lærte snart at hvis du våger å heve hodet over prekestolen,
vil dekanen komme og slå det av deg,
og du står på gaten. Eller det trodde jeg.
Erkediakonen,
pastor Ambrose og nå stakkars pastor Eastman...
De visste alle at han var fullstendig uhederlig,
og dannet en fraksjon mot ham. En slags hellig treenighet.
De ville forhindre ham fra å selge kirkens eiendommer
for personlig vinning.
Pye Street.
Men i stedet
er disse tre gode mennene døde. Drept.
Kirken skylder på djevelen,
Pye Street-salget gjennomføres,
og dekanens lommer er fulle av gull.
Pye Street?
Hvem kjøper den?
Hent meg en ny kistespiker, og jeg skal tenke på det.
Tyntøl, takk.
- Pesten tømmer stedet. - Du glemte ølet mitt.
Du sa at dekanen ville selge Pye Street, men du vet ikke til hvem?
Jorden er verdt hundre ganger den verdien.
Hvis de tømte slummen, ja.
Pesten gjør det for dem.
Les Bibelen, Martins.
Bare Gud kan sende en pest for å straffe oss syndere.
Ikke bare Guds arbeid.
En vitenskapsmann som tror han har Guds kraft...
...Guds rettigheter.
Hva gjør du?
Jeg konfigurerer en urverksfigur,
like stor og levende som du eller jeg.
En robot,
som skal ha den kjolen.
Vi skal avdekke henne i Mr. Dipples selskap.
Mener du at kjolen er til en dukke?
Hvorfor skulle en voksen mann være så glad i en innretning?
Selv om du vet at kjolen skal bæres av en innretning,
vil du ikke passe mindre på detaljene.
Selvsagt ikke.
Og som svar på spørsmålet,
tror jeg at disse maskinene er det største mennesket har skapt.
I fremtiden vil de kunne gjøre alt vi ber dem om å gjøre.
Kanskje gjøre deg arbeidsledig.
Om ikke tungen din gjør det først.
Hei.
Hva gjør du her?
Folk leter etter deg.
Gå hjem.
Jeg forstyrret deg ikke?
Nei.
Du er også en natteravn?
Jeg har ikke valgt det.
Vi har det til felles.
Spiller du?
Som gutt, lite grann. Under andakten.
Hvis du spilte noe,
kunne det hjelpe meg å sove.
Pastorens hals ble skåret over først,
noe som gjorde ham hjelpeløs.
Kniven ble så brukt til å skjære gjennom brystkassen
fra toppen av brystet til brystbenet.
Men han etterlot en bred nok margin til å sikre
at offerets hjerte kunne fjernes
uten at organet ble skadet.
Intet annet organ ble tatt.
Den som begikk forbrytelsen
er godt øvet, presis
og metodisk.
Spør du meg
er han ikke en rømt galning.
Takk, dr. Lennox.
De to andre geistlige hadde nøyaktig samme sår.
Hjertet manglet, ja,
men ikke revet lem fra lem av djevelen selv.
Hvem gir meg dette?
Artiklene dine skremmer og feilinformerer allmennheten.
Uansett hvem kilden er, trykker du løgnene deres.
Og du tror at manglende hjerter
vil skremme dem mindre?
Sir, denne mannen spør etter deg.
Jeg kom bare for å hente vognen min,
men jeg ville si takk for motet du viste
stilt overfor lokal mistillit. Takk, sir.
Ikke alle hater dere.
Jeg tror at de geistlige ofrene
ble drept på ordre fra dekanen i Westminster
fordi de motsatte seg et salg av jord.
Detaljene er her.
Navn.
Hei!
Vet du om andre prester som kan være i fare?
Ja.
- Jeg. - Er du prest?
Tidligere prest.
Men om dekanen finner ut at jeg prater med deg...
Gå, følg etter. Få fatt i navnet hans.
Det er ham, Mr. Renquist. Overkonstabel Nightingale.
Vi har møtt hverandre.
Jeg har her en ordre fra en dommer
om umiddelbar utlevering av Eastmans lik for en privat obduksjon.
Helt i orden. Sett i gang.
Ta ham. Vi har alt vi trenger.
Mrs. Rose, vil du la meg se arbeidet ditt så langt?
Det er veldig fint.
Takk, sir.
Jeg har forført Mrs. Rose med historier om fremtiden.
Om hvordan en tid vil komme da hvor enn du ser,
så vil alt du ser og gjør påvirkes av maskiner.
Du snakker som om du har sett fremtiden med dine egne øyne.
Jeg vil ikke se den. Jeg vil lage den.
Ada er en analytiker. I hennes tidsalder, maskinenes tidsalder,
må vi hengi oss til den,
ellers blir vi knust av dens tannhjul.
Hvis mennesket kan skape maskiner
og få dem til å gjøre som vi vil, vil mennesket ha mer makt enn Gud.
Jeg ønsker ikke at mennesket skal ha makt over Gud.
Men at kvinner skal ha makt over menn.
Hvorfor skal man ikke ha makt over Gud?
Fordi: "Makt,
som en ødeleggende pest,
forurenser alt den rører ved. Og lydighet,
undergangen til all begavelse, dyd,
frihet og sannhet, gjør slaver av mennesket,
og menneskekroppen
til en mekanisert robot!"
Sa jeg det til faren din?
Det var Mr. Shelley.
Liker du poesi, Mrs. Rose?
Når jeg har tid.
Men ærlig talt foretrekker jeg din fars arbeid.
Brosjyrer og dikt gjøre ikke nok for å stille makten til ansvar.
Det krever blod.
Lord Byron visste det godt.
Vil Miss Ada komme tilbake til oss igjen i morgen?
Det vil hun.
Jeg har sagt at hvis hun ikke blir ferdig i tide,
skal jeg male henne med gull og presentere henne som en robot.
Hun ville nok gjøre det.
Hun er en naturkraft.
Hun er mer enn det.
Moren var redd hun ville arve farens urolige ånd.
Hun håpet at vitenskapen ville temme livslysten hennes.
Den gjorde det motsatte.
- Jeg skulle ønske jeg hadde hennes mot. - Hvorfor?
Jeg ser tannhjulene snurre i tankene dine.
Prøv å svare uten beregning.
Jeg tror kanskje at jeg er redd for å leve.
Du må synes jeg er veldig svak.
Ikke i det hele tatt.
- Er du gift? - Jeg er enke.
Beklager at jeg spurte.
Om jeg kan si det,
er du ikke alene om å være redd for å leve.
Det er mye å tape.
Kanskje det er derfor jeg er trollbundet av maskinene.
De endres aldri og...
Jeg er misunnelig på det.
Forklarer det hvorfor en voksen mann kan være så glad i en innretning?
Utvilsomt.
Kom igjen! Har du ikke et hjem å gå til?
Sett deg, Martins.
Det er ikke noe palass,
men du er svært velkommen. Nå...
Dette er et kart over Saint Johns og sognet.
Og dette er alle stedene noen har dødd av feber den siste måneden.
Alt er rundt Pye Street.
- Ikke bare det... - Ja?
...alt er samlet rundt markedsområdet her.
Det er der den forpestede tåken eller...
...luften med kopper, hva du nå vil kalle det, ligger tettest.
Det er rett utenfor her.
Hvorfor puster du fortsatt?
Jeg kunne spørre deg det samme.
Martins!
Stopp!
Martins, hva har du gjort?
Det er ikke luften. Det er pumpen!
Hent vann til familien din et annet sted.
Forstår du?
Hva venter du på, unge? Løp! Fortell det til alle!
Det er forgiftet.
Vannet er forgiftet.
Kom igjen! Kom deg vekk!
Det er ikke luften! Det er pumpen!
- Hva venter dere på? Gå! - Hvem snakker du til?
Kom dere unna!
Gå!
Gå deres vei! Kom dere unna!
Det er forgiftet!
Vannet er forgiftet!
Det er ikke luften. Det er vannet!
Hva venter dere på? Gå!
Kom dere vekk, alle sammen!
Gå!
Jeg har sagt det.
Vannet er forgiftet!
Gå!
Det er ingen her, Martins.
Martins?
- Det er et lik bundet her nede. - Herregud.
En sjømann.
Miss Pickett sier at du er ferdig.
Ja.
Jeg håper det er som forventet.
Det er utsøkt.
Jeg er glad Ada brakte deg til meg.
Takk.
Har Braun ordnet en vogn til deg?
Det er ikke nødvendig. Jeg vil helst gå.
Takk, Mr. Dipple.
Jeg har hatt stor glede av dette.
Mrs. Rose.
Jeg fornærmet deg på det groveste
med det første jeg sa.
- Jeg sa noe upassende... - La meg snakke ferdig.
Jeg trodde ikke du ville oppfylle forventningene mine,
men du har overgått dem.
Du har selv pustet liv i denne kjolen.
Jeg ser det.
Jeg håper kvelden blir en stor suksess.
Og hvis gulltråden løsner, noe den ikke bør,
si fra til meg.
Har journalister en skytshelgen,
eller er det en selvmotsigelse?
- Du er sent ute. - En mindre uenighet med politiet.
Pastor Eastmans obduksjonsrapport.
Takket være kirken.
Var innvollene fjernet
og liket lemlestet
som med de andre?
Dessverre, ja.
Virkelig.
For en herrens mann.
Det er en stormfull natt, et tydelig tegn.
For i kveld
skal jeg, dr. Victor Frankenstein, fullføre min oppgave.
Jeg har blitt herre
over hemmeligheten bak å gi liv
til livløs materie.
Målet for eksperimentene mine,
en enorm robot
i menneskeform!
Torden,
lyn!
Rolig!
Den lever!
Hvis du ville sitte, soldat, hadde du bare behøvd å si det.
Du forgiftet Pye Street,
gjorde det Hervey sa.
Det er en død sjømann i brønnen,
og jeg vet at du la ham der.
Hva har jeg gjort?
- Hvor er Hervey? - Jeg vet ikke.
Han har blitt en demon!
Vik unna, demon!
Vik unna!
Slipp meg! Hervey!
Han dreper fortsatt folk! Han dreper dem nå!
Thomas, nei!
Og du skal hjelpe meg å finne ham.
- Den samme som din? - Ja.
Kjenner du ham?
Nei.
Men jeg kan vise deg hvor han kom fra.
NESTE GANG
Jeg har blitt invitert til
en stor begivenhet i kveld.
Jeg tenkte du kunne bli med meg.
- Frederick Dipple. - Jack Martins.
- Ja.
Marlott lever igjen.
Denne gangen kan jeg stoppe ham.
Godt. For du har klandret deg selv for lenge, Joseph Nightingale.
Det er uheldig at denne triste saken med drapene
hemmer våre tilsvarende bestrebelser.
Jeg klandrer avisene
som forsterker allmennhetens frykt.
Dette er ikke Guds ord!
Dette er løgner,
uttalt i løgnens hus!
Mr. Dipples aktiviteter er for kriminelle formål.
Mr. Dipple har ikke noe annet enn gode hensikter, det er jeg sikker på.
Tekst: Siri Marum